Holmes és Watson

"Nem óvóbácsi vagyok, hanem egy lángész szociopata!"

- Sherlock Holmes

Holmes és Watson ellenfelei Dipper és Mabel voltak a Dipper és Mabel vs Holmes és Watson című epizódban. DØ és Bobó személyesítették meg őket.

Információ
Holmes és Watson két fiktív karakter Sir Arthur Conan Doyle detektívkönyveiben. Holmes állítása szerint az egyetemen fejlesztette ki következtetőképességét. A legkorábbi ügyei, amiket amatőrként kezdett az egyetemről valók, az egyik osztálytársa apjával való találkozás késztette őt arra, hogy detektív legyen, az egyetemet követően szaktanácsadó detektívként működik hat évet, mielőtt a pénzügyi nehézségek arra késztették őt, hogy vegye fel Watsont szobatársként, innentől kezdődnek a történeteik is. Holmes és Watson Londonban a Baker Street 221B-ben élnek, ahol Holmes megnyitotta a magánnyomozó-ügynökségét.

Watsonnak két szerepe van Holmes életben. Egyrészt gyakorlati segítséget ad az ügyeiben; ő a detektív legfőbb segítsége, miközben megfigyelőként, csalétekként, bűntársként és hírvivőként kell cselekednie váltakozóan. Másodszor, ő Holmes krónikaírója. A Holmes-történetek többsége keretelbeszélés, amiket a detektív legérdekesebb ügyeinek az összefoglalásaiként írt le Watson.

1. versszak:
Kölyök, ne merd Irene-t a szádra venni,

Mert mi már így is tovább jutottunk, mint te meg Wendy!

Látom, szeretitek a Scooby Doo-s sablonokat.

Ha igazi kalandra vágytok, olvassátok el a blogomat.

Kiszámíthatóbb ez a csata, mint a műsorotok,

Amiben se fantázia nincsen, se rejtély, se nyomok,

És a legnagyobb kérdés, hogy ki a napló szerzője!

Az IQ-d a pincében hagytad, ne a szádat szellőztesd.

Kínosabb lesz ez a csata, mint az első csókod.

UCT YCÍ – tessék, fejts meg ezt a kódot.

Disco Girlt énekelsz, és kezdesz megbolondulni.

Kérdezd csak Stanleyt: még nem késő vissza-Ford-ulni.

2. versszak:
Ah… Nem hiszem el, hogy az időm erre pazarlom.

Két hiperaktív kölyök, akik ostobábbak, mint Anderson,

Tele történetszálakkal, amiken el lehet aludni,

És cselekménnyel, amit egy évvel előtte lehet már tudni.

Nem óvóbácsi vagyok, hanem egy lángész szociopata,

Akinek aranyat ér minden egyes apró gondolata,

És még kimondanom sem kell, elég rá gondolnom!

Mostanra már rég’ egy ügyön kéne dolgoznom,

De a munkámban ezek a vakarcsok fékeznek.

Elmondok valamit: szellemek nem léteznek!

A halál beálltát úgy… mostanra saccolom.

Pontosan. Ez… alapvető, drága Watsonom!